6-Diskusjon

 Tidligere utdanningsminister i USA, Richard Riley konstaterte: ”The top 10 in-demand jobs in 2010 did not exist in 2004”. Han konkluderte videre: “We are currently preparing students for jobs that don’t yet exist; using technologies that haven’t been invented in order to solve problems we don’t even know are problems yet!”(fra: Arne Krokan, 1rogaland_start_08.ppt) Hvordan I all verden skal vi da klare å bygge enn ny skole som skal ta hensyn til faktorer som er ukjente? Da jeg viste uttalelsen til Riley til mine kollegaer så var den første reaksjonen: ”Så sant, så sant, dette er jo ganske deprimerende…”. Men, er det så ille? Etter litt diskusjon ble vi enige om at det heller kan være en utfordring. Det betyr nemlig at skolen må være åpen for nye teknologier, og utvikle seg i takten med den teknologiske utviklingen. Videre er det viktig å være bevist på denne utviklingen, spesielt viktig er at ledelsen på skolen er klar over det og tar ansvar og driver skolen frem til å bli en del av det digitale kommunikasjonssamfunnet.

Når det gjelder den nye skolen i Bryne, må en ta hensyn til at det blir sammenslåing av en yrkesfaglig skole og en allmennfaglig skole med idrettslinje. Idrettslinje krever mye plass i forhold til idrettsanlegg og hall. Alikevel er det viktig å fokusere på at vi har med den samme ungdommen å gjøre, uansett hva linje de går på. Det samme gjelder for lærere, selv om de faglige utfordringer kan være forskjellige, så er alle lærere like mye involvert med elevene. Med andre ord, er det viktig å fokusere likt når det gjelder tilrettelegging av undervisning og skolelokaler med hensyn til den digitale utviklingen. Om elever befinner seg på verksted, i klasserommet, pauserommet eller på idrettsanlegget, så er det viktig at tilgangen til teknologien er lik. Alle elever og lærere må ha mulighet til å samarbeide og kommunisere uansett hvor på skolen de oppholder seg.

Når det gjelder nytt skolebygg så må man bestemme seg på forhånd hvordan man vil organisere undervisningen. Tradisjonelt har vi holdt fast på ”buss-modellen” der læreren har et klasserom full med forventningsfulle elever. Læreren har kontroll, står ansvarlig for fagstoff og formidling av den. I denne modellen er det læreren som gir tilbakemelding for læring. Her styrer læreren alt. Ulempen med denne modellen er at elevene blir nesten umyndiggjort. All ansvar og kontroll ligger hos læreren. Denne modellen for å organisere undervisningen på er blitt brukt i over 100 år. Her har det vært liten utvikling. Globaliseringen ser ut til å ha gått forbi skoleutviklingen. Spørsmålet er om denne typen undervisning skal fortsett bestå. Finland er et land som har bestemt seg for å organisere undervisningen i stor grad etter den tradisjonelle modellen. Gir resultatene etter Pisa undersøkelser de siste årene Finland rett i sitt valg av å organisere undervisningen slik? I en artikkel i Stavanger Aftenblad, onsdag 15. juli 2009 kan vi lese at det er lite bruk av pc’er i undervisningen, at elever fortsatt viser respekt og at Finland er nummer en på skoletoppen. I samme artikkel uttrykker Thomas Nordahl, ekspert på klasserom, bekymring for det som skjer i Norge. Han sier at det er så fritt i Norge at det går ut over læringen. Som så ofte er det pc’en som får skylda, og facebook, og mp-3 spilleren. Forstyrrende elementer for lærere i et læringsmiljø, men ikke for elever. I motsetning til Finland skårer Norge ikke veldig høyt på Pisa undersøkelsen når det gjelder karakterene. Derimot skårer Norge høyt på trivsel i skolen. Trivsel i skolen er en veldig viktig faktor for en vellykket skolegang.

Hva er i veien med å kombinere? Er det mulig å ha en faglig sterk skole som allikevel klarer å integrere den digitale teknologien i undervisningen, som kunnskapsløftet forventer? Vi ser ikke noe problem her. Kastellet skole ved Nordstrand i Oslo har en tilnærming til å organisere undervisningen som kombinerer godt bruk av pc og undervisning uten digitale hjelpemidler (Samme artikkel i Stavanger Aftenblad). Hit kommer til og med delegasjoner fra Finland for å lære om denne modellen. Kastellet skolen er en skole som skårer veldig bra på nasjonale prøver til tross for at det er en stor andel av innvandrerelever som stiller språklig svakere. I artikkelen sier lærer Frode at ”for å bruke ny teknologi, må det være full string, selv om vi har en åpen struktur slik det er her”. Han mener også at Pisa undersøkelsen ikke måler alle de riktige tingene. Han sier at ”vi har hørt at det er problemer med motivasjonen blant finske elever”. En annen lærer på skolen, Kjersti Svendsen tilfører at man ”hele tiden må være tydelig overfor elevene hva som forventes, desto mer vil de innfri”. Norge er et land som tidlig begynte å følge den digitale utviklingen, og har tidlig satset på innføring av pc-er i skolen. På denne måten kan man tidlig utligne sosiale forskjeller i samfunnet (David Buckingham, 2007, ”beyond technology”, s. 188). Dette er viktig fordi den digitaliseringen av hjemmet finner sted uansett. Familier med gode resurser og teknologisk interesserte foreldre vil følge med i den digitale utviklingen. Her vil de sterkeste i samfunnet har en klar fordel. Ungdommen er veldig interessert i den digitale utviklingen og vil prøve å følge med så godt de kan, selv om skolen ikke tillater eller integrerer denne teknologien. Hepp (i Hepp, A (2006), ”Transkulturelle Kommunikation”, side 270) forteller om ungdom i Marokko som må bryte kulturelle og sosiale barrierer for å få tilgang til denne teknologien. Der er digitale ressurser ikke bare fraværende på skolen men til dels ikke sosialt akseptert. Allikevel finner ungdommen muligheter til å få tilgang via internett kafeer.

Hva har nå alt dette med en ny skole på Bryne å gjøre? Det er en enorm utfordring å bygge en ny skole, spesielt når denne nye skolen blir en sammenslåing av en yrkesfaglig skole og en allmennfaglig skole med idrettslinje. Her er det mange interesser som skal ivaretas. Det som er felles er elevene. Elevene er ungdommer som er vokst opp i den digitale revolusjonen. Dagens skoleelever i den videregående skolen kan ikke tenke seg en gang en tilværelse uten mobiltelefon, uten facebook, youtube og msn. Hvor bør fokuset ligger når en planlegger en slik skole? Det som er tydelig er at elevene som skal gå på denne skolen har en annen bagasje enn elever som nåværende skoler var bygget for. I dag har vi det med en multimedial multitasker å gjøre. På et ledermøte på Time vgs var ”streaming” og elevenes bruk (eller misbruk?) av skolens båndbredde en sak. Bakgrunnen var at lærere følte at nettet ble treg på grunn av at elevene bruker ”spotify” for å høre musikk. Nedlasting av store filer (musikk og film) og ”streaming” bruker mye båndbredde og forsinker nettet. Lærere opplevde dette som så forstyrrende at de ikke kunne bruke de digitale verktøyene de pleier å bruke for å gjøre jobben. Noen blant lederne mente at nettet bør kontrolleres på en måte som gjør det umulig for elever å bruke spotify og facebook. Facebook bruker ikke mye båndbredde, men ”ble med” allikevel. Får teknologien igjen skylda for dårlig læringstrykk? Det må jo stilles spørsmål om hvordan det er mulig at elever får mulighet til å høre musikk i undervisningen og bevege seg på facebook! Videre er det spesielt når elevene jobber med gruppearbeid at de ”misbruker” tiden til musikk og facebook. Er gruppearbeid så kjedelig? Forhold som fremmer læring i dag er ikke de samme som før (før internett). Vi har det i dag med multimediale, teknologisk interesserte elever å gjøre som har utviklet autodidaktiske læringsstrategier. Autodidaktisk i den forstand at ungdom har lært seg å tilegne seg ferdigheter om hvordan man beveger seg på nett – ”learning by doing”. Ungdom er ikke redd for å bruke den nye teknologien. De går på nettet og prøver ut hvordan tjenester fungerer og til hvilke foremål de kan brukes. Når elever har skolearbeid og prøver å løse et problem så har de lært seg å publisere dette i forskjellige fora på nett og sette i gang en diskusjon. Dette er en ny måte å tilegne seg kunnskap på, fordi at mange kan bidra med å løse problemet. Samtidig deler elever sine kunnskaper med andre på nettet. Denne delingskulturen er unik og nytt i skolesammenheng. Her er en stor utfordring for skolene, nemlig å fremme denne delingskulturen fordi den fremmer læring. Men dette betyr også at lærerne må lære seg teknologien for å styre og veilede elevene. Når det gjelder nytt skolebygg er det viktig at alle, både elever og lærere har full tilgang til internett, uten at båndbredde hindrer noen i å gjøre jobben sin. Elever bør få full tilgang til de kanalene de føler er mest effektive i å løse et problem.

Et annet element som kan være viktig å vurdere er et samarbeid med eksterne aktører, som for eksempel kommunen. Buckingham (side 183, 3. avsnitt) mener at skolebygg bør utnyttes mer for å motvirke avstanden mellom skole og elevens tilværelse utenfor skolen. Ved å tillate mer uformelle innrettninger som Internettcafé (cybercafes) og bibliotek vil ungdommen få et bedre eierforhold til ”sin” skole. ”I en slik prosess vil samfunnet bli publikum i ungdommens kreativitet” argumenterer han videre. Tanken med et utvidet samarbeid mellom kommunen, private aktører og skolen virker spennende. I tillegg til å være skolebygg kan skolen og andre aktører tilby ungdommen noe mer, nemlig også fritidstilbud etter skolen. Tanken er spesielt spennende på grunn av at Bryne blir et stort skolesenter på Jæren og da er det viktig å kunne tilby et stort spekter av fritidsaktiviteter. Vi vet at ungdommen bruker mye av sin fritid på ”cyberspace”. Vi vet også at ungdommen på Bryne mangler et tilbud der de kan treffes, spille og bruke teknologien aktivt. Når vi tenker skole er det viktig å tenke helhetlig. Skole skal være et forum for læring. Men læring har mange fasetter. Pisa undersøkelsen fokuserer veldig på karakterer. Karakterer er viktig fordi de gir en målbar vurdering av elevenes kunnskaper i et fag. Men skole er så mye mer enn bare karakterer. Skolen er også et viktig sosialt forum. Ungdom skal ha mulighet for å lære å omgås med hverandre, fungere i gruppestrukturer og samarbeide. I tillegg skal ungdommen våre i stand til å prestere individuelt. Vi synes at en vellykket skolegang er en kombinasjon av mange faktorer. En viktig faktor er at skolen legger opp til en viss grad på ungdommens premisser. I tillegg er det viktig å huske at elever liker å prestere, ungdommen liker utfordringer og liker å mestre nye oppgaver. Skolen må være klar over de nye kravene som samfunnet stiller, må matche utfordringene som ventes, og ledelsen må være bevist på å sikre at tilbudet som finnes også kan underbygges med pedagogisk, faglig og teknologisk kompetanse blant lærere. Det nytter ikke å ha en ”high tec” skole hvis ikke lærerne klarer å beherske teknologien. Skole skal ikke bare tilby opplæring, men også sikre at det er fremgang, at det presteres på skolen. Hvis ikke ungdom blir motivert til å prestere og mestre dagens utfordringer, vil ikke det bli en god skole.